Tidligere...
De fløy rett over huset.
Jeg ville vært fint om du kom ned og spiste med oss. Du kan bruke denne.
Tror du ikke vennen din vender deg også ryggen?
Pater Tomas... han trenger deg ikke.
Tror du det er en gave fra Gud?
Datteren min er blitt besatt av noe som gjør alt for å ødelegge henne.
Det er ikke noe galt med deg.
Du løy. Hun har vært inn og ut av sykehus siden hun ble født.
- Hva skjer nå? - Jeg vet et sted som kan ta henne imot.
Hun er nok trygg der.
- Hvem er du? - Mouse.
Vi har utkjempet samme krig. Caro ville nok at vi skulle hjelpe hverandre.
Søster Dolores. Det som er igjen av henne.
Uno, dos, tres.
ANTWERPEN BELGIA
Uno, dos, tres.
Hva slags musikk er dette?
Mousey tror at den er tortur.
Men jeg elsker den.
Jaså?
Uno, dos, tres.
Skru den av.
Skru den av nå!
Dans med meg, Devin.
Får jeg låne bilen din? Jeg vil ikke gå glipp av fergen.
- Så klart. - Takk.
- Klarer du deg? - Ja.
Harper er heldig som har deg.
Harper skrives ut klokken 10 i morgen, så vi er vel tilbake i tolvtiden.
Vi skal ha en seng klar.
Takk for dette, Andy.
- Det fantes ikke noe annet sted. - Det er derfor vi er her.
Bedre enn en offentlig anstalt. Barna har det alltid bedre i familiehjem.
- De som er... åpne. - Og har det rette personalet.
- Vi klarer oss. - Ikke ifølge reglementet.
En så stor familie trenger minst to foresatte.
Ja. Vi var to.
Du kunne ha bedt om hjelp da hun døde.
Om noen dager slipper du å se meg mer. Jeg må til sykehuset.
Vi får selskap. Hun heter Harper.
Hun er tolv. Rose henter henne på sykehuset.
- Hva er i veien med henne? - Ingenting.
- Er hun syk? - Nei.
- Hvorfor er hun på sykehus da? - Mister jeg rommet mitt nå?
Ja, du må dele.
- Hvor lenge? - Jeg vil ikke ha henne her.
Dere...
Vi vet alle hvordan det er når livet snus opp ned.
Vi vet hvordan det føles å være redd og hjelpeløs.
Så lenge Harper bor her, er hun en del av familien.
For gode familier vokser.
Skjønner dere?
- Jeg vil ikke. - Skjønner dere?
Truck, det går bra.
Han er stresset. Sånn takler han det. La Andy gjøre sin greie.
Grace, kom igjen.
Gracie.
Hva gjør du her ute? Du...
Hva gjør du her ute?
Hun burde ikke være her.
Hvem?
- Andy, jeg er redd. - Det var bare vinden.
Det var bare vinden.
Det går bra.
UKJENT NUMMER
Hallo.
Olivia, det er meg.
Tomas.
Jeg ringte alle, men ingen sa hvor du er.
Jeg har det bra. Jeg er ikke i fare.
Jeg er søsteren din. Du kan fortelle meg.
Går det bra med Luis?
Glemte du hva forrige uke var?
Su cumpleaños.
Jeg sa han ikke måtte hå store forhåpninger,
men han var sikker på at du skulle komme, eller i det minste ringe.
Perdóname... Perdóname... Se me olvidó. Beklager.
Hør her...
Tomas, noen menn kom hjem til oss og spurte etter deg.
- Hva slags menn? - De sa de var fra kirken.
- Jeg må legge på. - Nei, Tomas. Si hvor du er.
- Olivia, jeg beklager. -Vær så snill, kom hjem.
- Jeg er glad i deg. -Tomas?
- Slutt å vri deg. - Det gjør jeg ikke.
Noen leter etter oss.
Noen menn oppsøkte søsteren min.
Hva er neste trekk?
Vi har ingen.
- Jeg har ikke hørt noe mer fra Bennett. - Hva betyr det?
At vi må klare oss selv.
Gud vil vise vei.
Slik han ledet oss til Harper Graham?
Jeg tok... feil om Harper.
Kanskje du tok feil om Gud.
Hva skal vi gjøre, da?
Gi opp? Slutte å lytte?
Hører du noe?
Noe som helst?
For jeg gjør det ikke.
Vi må gjøre oss klare.
Rose og Harper kommer snart.
- Stakkars små. - Pytt.
I går brente jeg sikkert 30 av dem.
De døde nok fort, brakk nakken. De led ikke. Hvis man uansett skal dø...
Nei, de er et dårlig omen.
Om hva?
Global oppvarming.
Puget Sound er en veikro på trekkfuglenes vei.
Oppvarmingen ødelegger GPS-en deres. Jeg tar noen prøver, men de gikk seg nok vill.
- Lammet, da? - Et lam ble født sykt på Holstroms gård.
Ikke sykt. Det var misdannet. Helt ødelagt.
Slikt skjer. Jeg tar noen prøver og sjekker rundt på øya, ok?
- Men det er ikke noe å bekymre seg for. - Takk, Peter. Jeg skylder deg en øl.
- Bare ikke en IPA. - Greit.
Vi ses, Shelbs.
- Der ser du, ingen omen. Bare vitenskap. - Er det det du tror?
- Seriøst? - Ja, det gjør jeg.
Jeg mente ikke å såre deg, Andy.
Men jeg er redd.
Ikke vær det. Ok?
Vi er trygge her. Det lover jeg. Kom nå.
- Hei, Harper. - Hei.
- Pater Marcus! - Ta det rolig, Harper.
Husk hva legen sa.
Solskinnet gjør deg godt.
- Skal det bli gøy å se øya? - Ja.
Takk igjen for dette. Det var en slitsom natt.
Hun spurte etter dere og ville ikke gå før jeg sa at vi skulle til dere.
Ikke noe problem. Vi hjelper gjerne til.
Takk.
Kom, Harper.
Det haster ikke. Vi er utenfor.
- Hun liker deg. - Vel, jeg er et skikkelig sjarmtroll.
Takk. Jeg skylder Harper dette.
- Jeg gjorde nesten en tabbe med henne. - Vel, hun har det bra, eller hva?
Vi reddet henne ut.
Kom, vi drar dit med henne.
Hva er dette?
Hellig aske, malte knokler fra helgener.
Det ligger mye rart gjemt i gamle krypter.
Det beskytter oss... fra henne.
Alt dette svekker henne. Hun kan ikke utføre sine små knep.
Du sverter minnet hennes.
Søster Dolores Navarro var en av kirkens fremste eksorsister.
Og nå er hun død, takket være samme kirke. Den demonen er integrert.
Skar de deg?
Tømte de ut livet ditt?
In nomine Patris...
Et Filii et Spiritus Sancti...
- Du kan ikke redde henne. - Hun fortjener fred.
Hun eksisterer ikke lenger.
Jeg var med Dolores i Ecuador, etter jordskjelvet.
I to uker gravde vi etter overlevende.
Jeg så henne jobbe, dag og natt, uten hvile eller mat.
I håp om å redde bare én til.
Tror du ikke jeg var glad i henne?
Ikke snakk til meg om hva hun fortjener, pater Bennett. Det vet jeg.
Hvorfor holde henne i live da?
Fordi den tingen vet hva noen av rottene i Vatikanstaten heter.
Sånn fikk jeg vite om din venn kardinalen.
Og de tre biskopene jeg brente før ham.
- Jeg tror hun har mer fortelle. - Hva om du tar feil?
- Tenk om hun er der inne et sted? - Ingen kan reddes fra integrasjon.
Jeg har sett det skje.
For et halvt år siden i Chicago. To prester eksorsiserte en integrert kvinne.
De kan forandre alt. Kanskje vi kan redde de integrerte.
Da er ryktene sanne. Demonene har snakket.
Vennene dine veltet et vepsebol.
- De er i større fare enn jeg trodde. - Det er vi alle.
De angriper eksorsister. Alle som ikke kan, omvendes eller drepes.
I 2000 år var vi de eneste som sto i deres vei.
Krigen er ikke på vei, pater Bennett. Den er her allerede.
Og vi taper.
- Godt forsøk. - Jeg traff, hva?
- Vant jeg? - Du leder.
- Her, Caleb. Ta tak i enden. - Sånn?
- Jeg leder. - Det var nære.
Skål, prinsesse. Takk.
Nydelig.
Skal vi flytte teselskapet ned?
Kanskje noen av de andre vil være med.
Jeg vil bare leke med deg.
Du er mer glad i dem enn meg.
Nei, jeg er like glad i dere alle. Så mye.
- Men du må møte Harper når hun kommer. - Jeg vil ikke.
- Du kan ha forkledningen din. - Jeg sa at jeg ikke vil!
Grace, hvem snakker du med?
Ingen.
Går det bra? Grace?
Hva skjedde?
Ok.
Går det bra?
Fint, hva?
Andy er kjempesnill.
Barna er herlige. Du vil elske dem.
Da jeg var på din alder, bodde jeg også i fosterhjem en stund.
- Gjorde du det? - Ja.
Tro meg, dette hjemmet er spesielt.
Du er trygg her mens moren din får hjelp.
Harper, kom.
Dette er Andy. Han skal ta seg av deg en stund.
Hei, Harper. Hyggelig å møte deg.
Jeg heter Andy.
Rose sa at du liker å tegne.
Perfekt, for jeg har flere milliarder liter maling.
Jeg er en elendig kunstner. Etter middag kan du kanskje hjelpe meg?
Ja.
Det er en høy mann med svart jakke.
Kort hår og bart.
Men ikke pornobart. En bra bart.
- Er han prest? - Begge er visst det.
Verity?
Dette er Verity.
Dette er Harper. Hun gleder seg til å dele rom med deg.
Verity, kan du vise Harper rundt?
- Greit. - Flott.
Kom, fisk. Cellen din venter.
- Harpers helter. Andrew Kim, Andy. - Vi er ingen helter.
- Ikke han, men jeg. - Jeg visste det.
- Du har et løv der, kamerat. - Takk, mamma.
Kom inn.
Velkommen. Sett bagasjen der, så tar jeg dem opp straks.
- Det er et vakkert hus. - Takk. Ja, det er gigantisk.
- Det var min kones grandtante. - Og din kone er...?
Ikke iblant oss lenger.
- Jeg kondolerer. - Takk.
Vil dere ha en omvisning?
Jeg hadde lapp for øye i en uke.
Så sluttet jeg å dyrke jalapenoer. Det var for lett å drive pek.
Brennesler var mitt våpen.
Hvis et eldre barn plaget deg, la man nesler i buksene hans mens han sov.
- Et døgn med smerter. - Bodde du på et hjem?
Ja, men ikke et sånt et.
150 gutter under ett tak.
- Hvor lenge? - Lenge nok.
Hva har skjedd her?
En masse kråker fløy rett inn i huset.
Skal vi?
Retro hus, hva?
Baderomssituasjonen er umenneskelig. Men dusjen er varm om man dusjer først.
Så et tips: Dusj først.
Internett er tregt, og Truck spiller rollespill online nesten hele tiden,
så lykke til med å strømme noe.
Men Andy er en ganske bra kokk.
Han er relativt oppmerksom og...
Han er trygg.
Ingen kommer til å skade deg mer.
Ikke her.
Det lover jeg.
Her. Denne er til deg.
Jeg laget den da jeg hørte at du skulle komme.
Hvis du blir redd, kan du skru den på fra sengen.
Den forandrer farge.
Ser du, den forandret farge.
Det går bra. Jeg fikser det.
Overdelen er bare en spraymalt blikkboks.
Pater?
- Tomas. - Shelby.
- Hei. - Hei.
Jeg ville bare si at jeg er troende.
Ikke katolikk, men...
- Ikke ta det ille opp. - Nei, vi søker alle etter samme svar.
Ja.
Kan jeg hjelpe deg?
Hvorfor er dere her?
Vi sørger for at Harper får det bra.
Er det den eneste grunnen?
Hvilken annen grunn kan det være?
Pater Tomas.
Hyggelig å møte deg.
Pater Marcus leter etter deg.
Hun får det nok bra her.
Går det bra?
En av ungdommene prøvde å fortelle noe.
Jeg tror det er noe galt her.
Jeg føler det.
- Hva føler du? - Jeg trodde jeg tok feil om Harper...
Men nå er jeg usikker.
Jeg kan vel se meg litt rundt.
Hva er det?
Det er en svart dragefisk.
En hunn.
Det syns på skjeggtråden. Den lyser for å lokke til seg byttet.
De ligger på lur på dypt vann.
- Hva gjør den her? - Ja, det kan man lure på.
"Fisk- og viltnemd." En nabo sa dere hadde problemer med fugler. Andrew Kim.
- Du er ikke herfra. - Hvordan det?
Da ville du sagt Andy. Hva har du med dem å gjøre?
Hans nye fosterbarn, Harper. Min partner og jeg brakte henne hit.
- Er du en av prestene? - Jeg var det.
Hva er du nå?
Gud vet.
Hva heter du?
Ditt virkelige navn.
Mejis.
Det er vakkert.
Akkurat som den engelen du en gang var.
Vår Far må ha elsket deg.
Til din sort kom.
Da glemte han oss.
Dolores, hvis noen del av deg fortsatt fins der inne,
noe som kan reddes, gi meg et tegn.
Der har du ditt tegn, Kristi tjener. Eksorsistenes tid er over.
Hun kommer til å finne deg.
Deg først...
Så det grånende gamle løven og hans lille unge.
Hvem? Gi meg et navn.
Du vet allerede navnet hennes.
Du møtte henne i Chicago.
Hun sender sin hilsen.
Sånn går det når du viser nåde.
Hva ga du henne?
Vievann, bare en skvett.
- Går det bra? - Ja.
Jeg sa det går bra.
Hva sa hun om løven og ungen?
- Du hørte på. Hvorfor lot du det skje? - Du lærte deg en lekse.
- Er du gal? Jeg er på din side. - Løven og ungen.
De to prestene jeg fortalte om, Tomas Ortega og Marcus Keane.
Marcus Keane?
- Vet du hvor de er? - Ikke nå mer.
Jeg ba dem ligge lavt.
Og gruppen i Chicago? Sto de bak attentatet mot paven?
Ledet av en integrert demon i Maria Walters kropp.
Hun prøvde å ta meg også.
Hvis vi kunne få tak i en demon med så mye innflytelse og makt...
Da kan vi kanskje få navnene på de som leder sammensvergelsen.
Og stoppe dem før de stopper oss.
Det er ikke bare fisk og fugler. Selv husdyr blir syke. Misdannelser.
Flere gårder er rammet.
Det må være en gift eller utslipp fra Fukushima.
Det har skjedd mye rart her på øya.
Hvis jeg har spørsmål om øya...
Fisker du etter nummeret mitt?
Bare tuller.
Jeg er Peter, forresten. Beklager.
Marcus.
Så hvorfor forlot du kirken, Marcus?
Ulydighet.
- Savner du det? - Kirken? Nei.
Bare Gud.
- Fins han ikke overalt? - Det er noen unntak.
- Har du avsverget deg katolisismen? - Nei.
Jeg har ikke mistet troen. Det er...
Ikke noe så banalt.
Hva du enn har mistet, finner du det her.
Under himmelen, orden og kaos.
Død og skapelse.
- Seiler du? - Jeg? En gutt fra Midlands?
Gud, nei. Bare solen ville tatt knekken på meg.
Synd. Det er et kondorrede ved Jarrell Cove.
Forbudt område, bortsett fra for
beskjedne fiske- og viltforvaltere som meg.
Kanskje en annen gang.
Takk igjen. Jeg lover at Harper er i gode hender her.
Det virker som en fin familie.
Pater, ikke gå ennå. Du burde være med på dette. Vi har et lite ritual. Kom.
Ok, alle er her.
Klare?
- Jeg antar det. - Ok.
Hvor du vil.
Nå tilhører du familien. Uansett hva som skjer, har du et hjem her, ok?
Kult, hva?
- Hva er din farge? - Jeg vet ikke.
Jeg fikk ikke ha neglelakk av mamma.
Ikke ta det ille opp, men moren din høres ut som en hurpe.
Er det ok at jeg savner henne?
Ja.
Det er ok.
Har du sett Harper?
De fleste barn med slike traumer får man ikke engang øyekontakt med i begynnelsen.
Verity har virkelig modnet...
Etter Nikki.
Nikki var veldig rampete som barn.
De fant virkelig hverandre.
Verity hadde nok aldri...
Hun hadde aldri opplevd det. En som elsket henne for den hun var.
Hun høres ut som en god mor.
Jeg får aldri sjansen til å snakke om henne.
Alle er redde for å nevne henne.
Du tok feil tidligere.
Jeg vil ikke at du skal dra.
Når dette er over, vil jeg møte deg igjen.
Andy?
Truck, er det deg?
Harper!
- Det er bare en drøm. - Det er henne! Det er mamma!
Nei, det er bare en drøm.
Du er her. Du er trygg.
Ikke gå. Vær så snill, Rose.
Det skal jeg ikke. Jeg lover.
- Hei. - Hei.
Det er ikke noe vin her. Jeg sjekket.
Vel, det er en sosialarbeider i huset.
Hva med sjokolade?
Du vil le av meg, men jeg hadde et mareritt.
Du vet hvordan de kan sitte i?
Ja, det vet jeg virkelig.
- Vil du snakke om det? - Nei. Nei, ikke egentlig.
Harper gråt seg i søvn. Jeg kunne bare holde rundt henne.
- Iblant er det alt de trenger. - Jeg hadde 130 aktive familier i fjor.
Fester jeg meg for mye ved et barn, går det ut over de andre.
Jeg kan ikke la meg bli emosjonell. Bare se på meg.
Det gjør jeg.
Jeg burde ha kysset tilbake.
Den kvelden på taket...
Men jeg var så lei meg over Paul.
- Og da jeg kom over det... - Var jeg sammen med Nikki.
Først klandret jeg meg selv. Så begynte jeg å klandre deg.
Det var ikke bare du som var sint. Jeg mistet en venn.
Jeg ville at du skulle være lykkelig.
Så lenge jeg slapp å se på.
Det var jeg.
Lykkelig, mener jeg.
Skulle ønske du var det fortsatt.
Håndavtrykkene må være et tegn.
Ja, men fra hva?
Eller hvem?
De er i hodet mitt. Jeg vil bli kvitt dem.
- Jeg skjønner det ikke. - Kanskje du ikke skal det.
Tror du Gud ledet oss hit?
I så fall ledet han deg, for han snakker ikke til med.
Jeg har ikke følt ham på uker, måneder.
Jeg kan ikke huske en tid da han ikke var der.
Selv når ordene flyter gjennom meg...
Føler jeg ikke hans nærvær...
Eller hører hans stemme.
Kanskje du ikke lytter.
Neste gang du snakker med skaperen vår, spør ham hvor pokker han har vært.
Går det bra?
Jeg er et tomt krus.
Krus...? Som i kruseduller?
Et vannkrus.
Hans nåde flommer gjennom meg, blir til form, ord og kraft.
Sånn har det alltid vært.
Men ikke i det siste.
Nå renner alt ut, og ingenting strømmer inn.
Når det siste forsvinner, når ordene...
Tørker ut...
Hvis ordene tørker ut, er jeg der.
Vi er partnere.
Kanskje Gud ikke ga meg en partner.
Kanskje han ga meg en erstatter.
Men det er ting å utrette her. Det kan være noe i gjære her på øya.
Så du stoler på meg?
Du tror på Gud, Tomas.
Jeg tror på deg.
Utover det...
Har jeg ingen anelse.
- Andy? - Ja?
Hvis jeg går ut, kan jeg bli din favoritt?
Grace...
Vær så snill, pappa?
Vær så snill.
Jeg har deg.
Du er kjempeflink.
Nå... Lukk opp øynene.
Ingen flere fugler. Det lover jeg.
- Ingen fugler? - Ingen fugler.
- Jeg vil gå ned. - Vil du...
Greit, som du vil.
Andy?
Jeg er dårlig.
På ordentlig denne gang. Har vi noe suppe?
Andy?
Ja, Grace.
Ja, Grace! Du klarte det!
Du klarte det. Du klarte det.
Ja! Kom her!
Jeg klarte det!
Du klarte det.
Vi løper om kapp.
Bra! Ja!
Nå kan jeg svømme i bukten
og stå på den gamle brønnen som alle de andre barna snakker om.
Hva om du dropper den?
Vi kan være sammen for alltid.
Det høres flott ut.
Men først må du sove litt. Du har opplevd mye i dag.
- Greit. - Greit.
Nesten oppe.
Ok. Av med skoene.
Én...
To.
Du, jeg er veldig stolt av deg.
Sov godt.
Er det noen her inne?